Det var energisk.
Du ligner en, der kan klare det.
Jeg er ret robust.
Jeg må gå.
Min far vil bekymre sig.
Det bør han også.
Jeg er nødt til at gå.
Hvis du gør, knuser du mit hjerte.
Bed mig blive.
Bliv.
Bed mig
med mit navn.
Du kender det ikke engang, gør du?
Sura.
Jeg hedder Sura.
Sura.
Så smuk som selve kvinden.
- Jeg hedder... - Enhver kvinde ved, hvem du er,
og at man bør undgå dig.
Er jeg så slem?
Den værste.
Hvorfor så gå i seng med mig?
Guderne førte mig til din seng.
Guderne?
De kom til mig.
I mine drømme.
De viste mig den mand, du kan blive til.
Kan?
Hvis du ledes på rette vej.
Hvad fortalte guderne dig ellers om min fremtid?
At du aldrig vil elske en anden kvinde.
Hjertet vejer tungt.
Så stort håb om genforening, som falder til jorden.
Hvordan kunne det ske?
Fejlen er min.
Vejen fra Neapolis er farlig.
Jeg skulle have fordoblet beskyttelsen. Tredoblet den.
Barcas frihed skulle have ventet,
så han kunne beskytte den.
Må guderne tilgive min fejl.
Nej.
Du holdt dit ord.
Fejlen ligger hos de mænd, som tog hendes liv,
og hos Claudius Glaber, som dømte hende til slaveri.
Der kan ikke gøres noget ved, hvad der er sket.
Vi må se mod fremtiden.
Du er Regnmageren, Dødens morder.
Sammen vil vi ridse navnet "Spartacus"
ind i historiens søjler.
Spartacus.
Det kaldte hun mig ikke.
Det er ikke mit navn.
Det er det nu.
På din befaling, har jeg ledt i et år efter den thrakiske kvinde.
Hvorfor bede mig tage hendes liv lige før, vi er hjemme?
En trist nødvendighed.
Jeg stoler på, beløbet var nok?
Hvis andre "nødvendigheder" dukker op,
så kontakt mig.
Sikke en omkostning for, at hun afleveres død.
Du kunne lige så let have fortalt Spartacus,
at hun døde udenlands.
Hun var hans liv. Grunden til, hans hjerte slår.
Nej.
Han ville ikke tro på, hun var død,
medmindre han så det med sine egne øjne.
Det var den eneste mulighed.
Og en, du godt kunne have fortalt mig, du tog.
Jeg vil undgå, at disse hænder får blod på sig,
som jeg har sagt.
De holder dine.
Smitter berøringen ikke?
Der har været for meget død på det seneste.
Jeg vil gå i gang med mere respektable foretagender.
Med tanken om hans kone væk,
vil jeg gøre Spartacus til en gladiator,
hvis lige verden aldrig har set.
Han har besejret Theokoles.
Forestil dig, hvad han kan udrette med et sind fokuseret
kun på sejr.
Du vil blive den største lanista i landet.
Og med sådan en titel, vil vi kravle mod vores plads.
Videre end Capua.
Måske endda helt til senatet.
Har han stadig feber?
Find mig, hvis hans tilstand ændrer sig.
Et øjeblik, Doctore.
Pietros.
Fuglene i Barcas celle,
hvad skal jeg gøre med dem?
Hvad end du ønsker.
Vi skulle slippe dem fri, når han fik vores frihed.
Skulle du også købes fri?
Det var hans hensigt, da han talte med Dominus.
Ashur sagde, prisen var for høj for os begge.
Ashur?
Han hjalp med at forhandle en pris.
Er det i orden, hvis jeg beholder dem?
Fuglene?
Det ville ikke gøre noget.
Tak.
Det er ikke klogt.
Hvis vagterne så dig med den...
Hvad ville de gøre ved mig, som ikke allerede er blevet gjort?
Jeg skulle aldrig have forladt hende.
Du forlod hende ikke.
Hun blev taget fra dig.
Før jeg drog i krig,
bad hun mig blive.
Du gjorde, hvad du mente var rigtigt
for at beskytte hende.
Du bør kaste den ud fra klippen.
Få de tanker ud af hovedet.
Vær forsigtig med den, den koster mere end du er værd.
Det varer ikke længe, før vores hus er beboeligt igen.
Vip buen højere op.
Vi sigter mod himlen.
Batiatus' Palads!
Hvor dignitarer går på knæ for en del af min rigdom.
De må stille sig i kø.
Crixus?
Lig stille.
Du må hellere lytte til ham.
Vi troede, du var død.
Hvornår kan jeg kæmpe igen?
"Hvornår kan jeg kæmpe igen," siger han.
Tænk du kun på at få det bedre.
Publikum skal nok engang juble navnet "Crixus."
Kan vi tale sammen?
Det ville ikke være passende, at jeg besøgte dig i ludusen,
men du skal vide, at mine tanker går ud til dig.
Jeg vil sende min slave, Naevia, ofte for at tilfredsstille dig.
Hvil dig nu.
Og bekymr dig ikke om noget.
Dine sværd til træning, mester.
Dagens træning begynder!
Find en makker!
Sværd og skjold.
Spartacus!
Du møder mig.
Din kones død.
Det var trist.
Ligeledes var din flugtplan.
Det er mange år siden, jeg har smagt vin,
men en enkelt kop ville ikke gå mig til hovedet.
Valget var mellem at se dig sove
eller aldrig vågne.
Din sejr over Theokoles
er den eneste grund til, Batiatus ikke kender dit forræderi.
Mester eller ej, du vil blive hængt på korset.
Så tal og se det ske!
Næste gang du forsøger at flygte,
må du hellere slå mig ihjel.
Lav det halvt og halvt, okay?
Den gode Mercato! De må undskylde roderiet.
Jeg havde håbet, der var styr på det, før De kom.
Lykken tilsmiler dig.
Som den gør i hele Capua, når det regner.
Min tid er kort. Lad os komme til sagen.
Til sagen så.
Jeg sikrede mig seks af Deres mænd til mine lege
til ære for min families historie.
Det blev aftalt før Vulcanalia, hvis De husker det.
Som var det i går.
Jeg har valgt at højdepunktet
bliver en genopførsel af Roms sejr over maedierne,
thraker-stammen, som vovede at invadere Makedonien.
De blev myrdet for deres respektløshed
af min farfar, Marcus Minucius Rufus.
Et navn, der bærer vægt længe efter dets død.
Det var min plan, at Crixus skulle spille ham
- og lede angrebet. - Jeg beklager.
Crixus kommer sig stadig efter kampen mod Theokoles.
Som jeg forventede.
Måske Gnæus så?
Jeg tænkte på Spartacus.
Han er meget eftertragtet.
Hvad vil det koste?
40 procent ekstra.
Inkluderet thrakiske fanger?
Det er en aftale.
Jeg sørger for, det annonceres i hele Capua.
Spartacus, Theokoles' morder,
vil påtage sig rollen som min farfar.
En stor dag.
Pietros.
Hent mere vand.
Nu.
Skide svin.
Måden han befamler knægten.
Det er Barcas fejl,
fordi han efterlod ham.
Er det afleveret?
Som lovet.
Et brev til min kone.
Det var på tide.
Ja.
Har du et svar med tilbage?
Hun gav mig ikke et.
Hun insisterede på at overbringe det selv.
Hvordan kom du ind?
Din mand, Ashur, talte med Batiatus på mine vegne.
Bad han om penge for tjenesten?
Han sagde, han ville ordne det med dig.
Hvem bekymrer sig om penge på sådan en dag?
Drengen er blevet stor.
Og hans mor er blevet endnu smukkere.
Jeg savner smagen af dine læber.
Brevet kom som en overraskelse.
Jeg bad hver dag om at høre fra dig,
og at det ikke ville være nyt om din død i arenaen.
Vi aftalte ikke at skrive, Aurelia.
For at holde dig og drengen langt væk fra det her,
og mine tanker på opgaven.
Hvad har ændret sig?
En ven.
Hans tab.
En ven?
Har en ven rørt dig?
Jeg blev rørt af trangen til at se min kone.
At vide hun stadig er ægte
og ikke en desperat mands drøm.
Om et år er min gæld betalt.
Vi kan starte forfra, os alle, sammen.
Vi burde være rejst.
Til Pompeji eller Sicilien.
Det havde ikke været ærbart.
Ære?
Hvori er æren i gæld af gambling og chance?
Hvori er æren ved at forlade din kone og barn?
Jeg vil råde bod på alle min fejltagelser.
Jeg vil blive den mand, du fortjener.
Fra dette øjeblik, er mit liv dit, og dit alene.
Jeg bærer barn.
Barn?
- Hvad mener du? - Varro...
Hvad mener du?
Dit fravær har været hårdt.
Pengene, du sendte kunne kun knap dække kost og logi.
Titus tilbød at hjælpe.
Titus?
En bekendt fra markedspladsen.
Og du gengældte det ved at sprede dine ben?
Nej. Jeg tænkte kun på ham som ven.
Han forgreb sig på mig.
Hvorfor stoppede du ham ikke?
Tror du, jeg ønskede dette?
Hvor var du, Varro?
Hvor fanden var du?
Jeg kæmpede.
For os.
Som du burde have gjort.
Huset Batiatus er fyldt med mestre.
Min far.
Min bedstefar.
Snart vil du stå iblandt dem.
Du vil blive foreviget i sten
til stor bekostning.
Du beærer mig, Dominus.
Det ender ikke der.
Den gode Mercato har insisteret på,
at Spartacus skal lede hans lege.
Du vil tage rollen som hans historiske farfar,
Marcus Minucius Rufus.
Rufus?
Du kender ham?
Jeg har hørt hans navn,
sagt af min far, da jeg var dreng.
Du vil være klædt i hans brynje
med fire af vores gladiatorer som den romerske legion.
Vores fjende?
Seks dødsdømte fanger
klædt i maedi-stammens barbariske klæder.
Det bliver en stor forestilling med dig i hovedrollen.
Jeg vil ikke kæmpe.
Du misforstår.
Jeg beder ikke.
Jeg beordrer.
Jeg vil ikke klæde mig som romer
og foregive at slagte mit eget folk.
Du må slippe dine rødder.
Du er ikke længere fra Thrakien.
Du er bestemt til store og vidunderlige ting, Spartacus.
Tilslut dig skæbnen, som guderne har givet dig.
Dit sind overskygges af sorg.
Ryd det.
Du bader mig, som var jeg et barn.
Du må hvile dig.
Lig stille.
Dine sår vil gå op.
Jeg kan end ikke rejse mig.
Med tiden.
Altid en gladiators fjende.
Men en ven for os nu.
Domina har givet os en undskyldning for at være sammen.
Lad os glæde os ved dette uheld.
Du lever, Crixus.
Mine bønner blev hørt.
Det vil kræve flere bønner
før, at jeg står på sandet hos mine mænd.
Du slutter dig snarligt til dine brødre.
Brødre?
Ingen af dem har besøgt mig.
Ikke engang Barca.
Har du ikke fortalt ham det?
Det har ikke været det rette øjeblik.
Er han faldet i arenaen?
Det modsatte.
Han købte sin frihed.
Karthagos Bæst?
Hvad er Barca, hvis ikke en gladiator?
En mand, der frit kan gå rundt udenfor disse vægge.
Tanken virker fremmed.
Den kæmpe, der vogter geder
og høster grøntsager?
Med Pietros, hans evigt tilbedende kone?
Han efterlod drengen.
Han ville hellere give afkald på sit lem.
Det overraskede også mig.
Han ønskede det ikke, men havde intet valg.
Har du talt med ham?
Nej, men jeg så det i hans øjne,
da han blev ført ud.
Var du der?
Genvind din styrke.
Jeg vil snart se dig med et sværd i hånden.
Barca væk.
Spartacus mester.
Jeg er vågnet til et helvede.
Det er tåbeligt af dig at afvise Batiatus.
Han stiller urimelige krav.
Han er din mester.
Hans ord er lov, urimeligt eller ej.
Jeg vil ikke tvinges til at myrde mine landsmænd.
Kun landsmænd i klæder.
Du deler ikke slægtskab med fangerne.
De er mordere og voldtægtsforbrydere. De fortjener at dø.
Så lad en anden mands klinge gøre det.
Du opfører dig, som er det op til dig.
Du er en gladiator.
- Jeg er thraker. - Du er en slave.
At holde fast ved et liv udenfor
er at se dit hjerte blive flået fra dit bryst.
Netop du bør vide dette.
Jeg tænker ikke før jeg taler.
Jeg sætter mig hen til mænd af mindre værdi.
Pietros.
Var det Gnæus?
Jeg taler med ham.
Til hvilket formål?
Vil det bringe Barca tilbage?
Vil det genforene os eller sætte os fri, som han lovede?
Skæbnen fører ofte en mand langt væk fra hans hjerte.
Mod hans vilje.
Det virker hårdere for den der forlades.
Nyheden om Theokoles' nederlag går sin gang i Rom.
Ingen troede, det var muligt,
specielt ved hænderne af en thraker.
Guderne har virkelig velsignet Huset Batiatus.
Vi leger endda med tanken om en patron
for at dele vores formue.
Vil jeres formue også give afkast nedad?
Jeg er ikke med.
Præstinden.
Har hendes fertilitetsritual båret frugt?
Jeg kunne ikke afslutte ritualet i den tildelte tid.
Nej!
Min mand var desværre fraværende.
Hvad med den anden mand?
De har stadig ikke fortalt mig om ham.
Er det Solonius?
Jeg ville hellere knalde en ål.
Nej, en kvinde så smuk som De fortjener en mand.
Måske en embedsmand?
Han er ikke betydningsfuld.
"Ikke betydningsfuld."
Måske en mere fysisk.
En slave?
Deres kop er tom.
- Naevia. - Det er det, ikke sandt?
Men ikke bare hvilken som helst slave, nej, ikke til Dem.
Han skulle være som skabt af Jupiter.
Lad os snakke om noget andet.
Selvfølgelig.
Hvordan går det med Crixus?
Crixus?
Hans skader pådraget mod Theokoles.
Forventes han at leve?
Han genvinder styrken.
Glædeligt nyt.
Det ville være en tragedie at se sådan en mand
forlade denne verden, ikke sandt?
Jo.
En skam han ikke vil kæmpe i Mercatos lege.
Jeg længes efter at se ham i kamp.
Hvordan klarede du dig?
I spillet med terninger og knogler.
Dårligt, som jeg så ofte gør.
Jeg udligner det næste gang.
Det lader til Pietros har mistet kontrollen over sin flok.
Pietros?
Drengen har sat sig selv fri.
Gnæus!
Så er det nok!
Hvad foregår her?
Pietros.
Drengen tog sit eget liv.
Han vil være savnet.
Specielt hans læber om mit lem.
I morges kunne jeg prale af at have de bedste Retarius i Capua.
Nu har jeg ikke mere
end knogler og hjerne splattet ud over stenene.
Undskyld.
Din undskyldning kan rende mig!
Jeg vil have værdien af mit tab erstattet.
Hans pris trækkes fra dine gevinster
indtil der er balance igen!
Som du vil, Dominus.
Alt dette for hvad?
Pietros?
Han var ingenting. En skøges udskud.
Han var en mand. Hans liv havde værdi.
Højst en halv mønt.
Gnæus var en gladiator!
Årevis af træning, alle af umådeholdne omkostninger.
Det er sand værdi!
Han fortjente ikke at leve.
Jeg bestemmer, hvem der får lov at leve!
Ikke dig! Ikke en skide slave!
Min generøsitet har været uendelig,
men alligevel trodser du mig.
Mercatos lege er nær.
Jeg forventer, at du kæmper som en loyal romer.
Eller dør som en thraker.
Før ham til Medicus.
Græder du for drengen?
Hans død bedrøver mig.
Han var for svag til dette sted
uden Barca til at beskytte ham.
Vi kan ikke alle være stærke.
Har du fået dig en ny ven?
Gnæus.
En uoverensstemmelse.
Og du endte som den medtaget.
Var hans lille net en for stor modstander
for Theokoles' morder?
Du kan spørge ham,
hvis du kan skrabe ham af klipperne.
Er Gnæus død?
Hvilken grund havde du til at tage hans liv?
Jeg fortier mine grunde.
Dine handlinger forråder os alle.
Gnæus var en gladiator!
En broder.
Han var ikke min broder.
Da du svor eden,
blev alle mændene herinde dine brødre
og fortjente en ærbar død i arenaen.
Dine handlinger gør, at jeg skammer mig over at kæmpe med dig.
Du taler, som havde du et valg.
Det havde jeg, og jeg valgte ikke at dræbe dig i arenaen.
Et valg, jeg fortryder nu.
Ligeledes gør jeg.
Kendte du Pietros godt?
Ikke specielt.
Alligevel passer du hans dyr.
En tjans, der ikke er krævet.
En tåbelig gestus.
Født af et venligt hjerte.
Det overrasker, at Barca købte sin frihed,
men efterlod ting, han elskede i fangenskab.
Nævnte han sine planer om livet udenfor denne ludus til dig?
Nej.
Talte han med Ashur?
Ashur?
Han var der, var han ikke?
Det mindes jeg ikke.
Hvis du tænker dig grundigt om...
Beklager, jeg må vende tilbage til huset.
Domina venter.
Frygten i dine øjne forråder løgnen på din tunge.
Dine spørgsmål kan skabe problemer for mig.
Vær sød at lade mig komme forbi.
Dagen nærmer sig, hvor jeg endelig slipper for dette.
Måske kan du lave et ordentligt lem.
Forlad rummet!
Bliv.
Jeg ønsker information.
Om hvad?
Barca.
Jeg forstår, at han væddede på kampen mod Theokoles.
Ja, og vandt en mindre formue til at betale for sin frihed.
Uden at tænke på Pietros?
Han havde ikke nok penge til hans frihed.
Barcas øjne var fyldt med tårer,
men om det var af anger eller hans kommende frihed, ved jeg ikke.
Det er rørende at se ens tjeneste opfyldt.
Jeg indrømmer gerne, at jeg græd, da Barca rejste.
Hvem sagde ellers farvel?
Kun vores mester og jeg.
Naevia førte Barca til porten.
Hun nævnte ikke din tilstedeværelse.
Hun er ubetydelig, hendes sind...
Modstridende historier bekymrer mig.
Finder jeg ud af, der ligger mere bag Barcas farvel
kommer jeg tilbage.
Tror du stadig på dem?
Guderne?
Ja.
Hvorfor?
Hele vores landsby er væk.
Alle vi kendte er døde.
Hvis der ingen guder er,
er der intet, der bestemmer, hvad der sker i vores liv.
Så er der ingen mening i det hele.
Jeg kan ikke tro, at guderne førte mig til dig.
At velsigne mig med sådan en kærlighed
for blot at lade mig være vidne til dine lidelser.
Nej.
Der er en dybere mening, med den rejse, du skal ud på.
En, der endnu ikke har vist sig.
Jeg vil aldrig se dig fra min side igen.
Uden dig, er der ingen grund til at leve.
Der er altid grund til at leve.
Jeg ville være fortabt.
Nej.
Guderne ville lede dig på rette vej.
Du skal blot lukke øjnene
og overlade dig til dem.
Vi tager af sted til legene.
Har du taget en beslutning?
Ja.
Hvad er det for et svar?
En gestus.
Jeg bryder mig ikke om leveringen.
Måske vil dens mening være mere acceptabel.
Kom så, ud med det.
Sura snakkede tit om guderne.
Hun troede på dem.
Det har jeg aldrig rigtig gjort.
Det kræver nosser at betvivle guderne.
Og jeg har lidt under det.
Men ikke længere.
Fra nu af
overlader jeg mig selv til hendes tro
og accepterer min skæbne.
Det glæder mig.
Nok til at glemme spørgsmålet om,
hvordan en af dommerens søns knive
er endt hos dig.
Lad os lægge fortiden bag os.
Kom. Legene venter på dig.
Jeg har blot ét krav.
Krav?
Giver du mig hånden for blot at trække den tilbage?
Tal!
Før jeg skærer din tunge ud.
Jeg går ind i arenaen og møder mine landsmænd,
men jeg gør det alene.
Seks mod dig alene?
Jeg vil ikke risikere Capuas mester til sådan galskab.
Hvis det er min skæbne,
hvis det er stien, guderne vil føre mig ud af,
så vil de ikke lade mig falde.
Og hvis du tager fejl?
Så giver jeg Deres by et stort blodskue,
før jeg slutter mig til min kone.
Guderne har ført dig hertil.
Jeg tror ikke, de er færdige med dig endnu.
Men jeg har selv et krav.
Når du har dræbt den sidste af de udskud,
der er klædt som dine landsmænd,
dør det sidste af thrakeren i dig,
og du accepterer din skæbne som Spartacus,
Capuas mester.
Indbyggere i Capua!
I dag ærer vi den ædle Marcus Minucius Rufus.
En romersk konsul og kommandør, hvis lige ikke fandtes.
Som hyldest har den gode Mercato valgt at genopføre
hans farfars mest berømte sejr
imod de thrakiske horder!
Besku fangerne foran jer
og forestil jer den thrakiske Maedi, der invaderede Makedonien.
De voldtog og røvede landets ædle folk.
Myrdede alle på deres vej.
Selv en romersk guvernør!
Vold og galskab hærgede gennem landet
og gav genlyd op i himlen,
hvor selveste guderne havde vendt ryggen til.
Alt virkede fortabt, indtil Rom sendte deres foretrukne søn.
Træd ind Marcus Minucius Rufus!
Til den ærbare rolle som Rufus,
var der kun ét valg:
Regnmageren!
Theokoles' morder!
Capuas mester!
Rejs jer!
Jeg præsenterer
Spartacus!
- Spartacus! Spartacus! Spartacus! - Spartacus! Spartacus! Spartacus!
Jeg troede, det var din farfar, vi ærede.
Alligevel jubler publikum "Spartacus".
Hæng dig ikke i detaljerne, Mercato.
Æren er ene og alene din farfars.
Kom! Giv signalet til at begynde den storslåede sejr!
Til ære for Marcus Minucius Rufus,
lad blodet flyde!
Du skal blot lukke øjnene
og overlade dig til dem.
Du ved vel, at min farfar vandt slaget?
Måske vil historien ikke gentage sig i dag.
Der er altid grund til at leve.
Guderne ville lede dig på rette vej.
Han kæmper som en besat.
Af selveste guderne.
- Dræb! Dræb! - Dræb! Dræb!
Lad være.
En storslået forestilling.
Det var min ære at kunne hjælpe.
- Spartacus! Spartacus! Spartacus! - Spartacus! Spartacus! Spartacus!
Jeg er Spartacus!